Det her handler ikke om noget som helst. Bare en geometrisk modsigelse.
Det er historien om en rund planet, der kredser om en rund sol -
- som ikke ved, hvorfor den brænder konstant.
Om en rund mave, der ved, at den bærer på noget rundt og slimet -
- der bagefter bliver til noget helt andet, der kigger på andre runde ting.
Rund som friheden.
Sophies runde cirkler.
Som Samanthas runde former. Som dem, der bærer runde briller.
Rund...
Fortællingen om kurven, der bliver ret og forvandles til en lige vinkel.
Om det firkantede, der kaster sig over det runde.
Historien om en firkantet moral.
Om en firkantet uddannelse.
Som den usle kantine i skolen, på universitetet.
- Som det endegyldige... - Jeg elsker dig ikke længere.
- Som en med firkantede briller. - Så kører vi.
Som irriterende spil.
Som kontorlivet.
Som din fars kræft. Firkantet.
Her er det selvmodsigende i historien. Af de få fakta, man kan regne med -
- er der en ting, som ikke engang de største skeptikere kan betvivle.
At noget firkantet aldrig kan passe ind i noget rundt.
Aldrig.
Og omvendt.
- Godmorgen, alle sammen! - Godmorgen!
- Og kortisonet? - Det gør mig så opsvulmet.
Det forhindrer dig i at sove hele dagen, og desuden er du allerede tyk.
Det er ligesom sokker i støvlerne. Det ses slet ikke.
Jeg tager det.
- Hvad er planen i dag? - At spille Candy Crush på sofaen.
Nej, det skal jeg slet ikke.
Jeg skal mødes med personalechefen i eftermiddag.
I dag? Du har ventet på det her i et halvt år. Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg glemte det. Jeg tænkte ikke på det.
Jeg havde ikke lyst.
Nu går vi, unger.
- Godmorgen, min søn. - Jeg vil dø.
Det er normalt. Det skyldes bumserne.
Jeg hader dig.
Det er også normalt.
Alt i orden?
Så kører vi!
Bare rolig. Det er, som det er.
Måske var det lidt for tidligt.
Eller hvad? Jeg ved det ikke. Hvad tror du?
En, to... Yndefuldt og elegant.
Fem, seks, syv, otte...
Jeg er klar nu.
DELTAGERE SØGES TIL VORES HERREKUNSTSVØMNINGSHOLD
NYBEGYNDERE VELKOMNE
Læreren sagde, at jeg skulle tie stille, men så lavede jeg kolbøtter.
Det var rigtig sjovt.
Men så sagde hun, at jeg skulle gå ud...
Vi har ingen licens, og der er ikke noget landsforbund.
For at få det, skal vi skrive breve, men ingen ved, hvor de skal sendes hen.
Vi har aldrig talt om det, for vi er ligeglade.
Skoledagene og vandpoloen påvirker vores træningstider.
Mandage er det klokken 18.30, og torsdage klokken 19.
Men hvis du vil, kan du komme klokken 19.10. Ingen problemer.
Vi er her mest for fornøjelsens skyld. Det er ikke militæret.
Der er øjeblikke af... Øjeblikke af...
- Jeg hedder Thierry, men kald mig Titi. - Thierry er fint.
Ingen kalder mig Titi. Det lyder lidt som en tegneseriefigur.
Ja, det gør det.
Jeg er glad for, at du meldte dig. Vi er som en familie.
Ikke nogen rigtig familie, men næsten.
Velkommen!
Hør her, gutter!
- Hils på Bertrand! - Hej, Bertrand!
Hop i!
Delphine! Det er Bertrand, der svarede på annoncen!
- Nå, hvad laver du her? - Det ved jeg ikke rigtigt.
Ved du overhovedet, hvad vi laver?
Ja, kunstsvømning for herrer.
Og hvad er det?
Det er vel ligesom kunstsvømning for damer, bare for herrer.
- Og det virkede tillokkende? - Nej, egentlig ikke.
Så spørger jeg igen: Hvad laver du her? Træning, drenge!
Kunstsvømning er ikke for alle. Mange er kaldet, men få er udvalgte.
De her fyre er her ikke tilfældigt. De vil være her.
At være med på holdet kræver vilje, finesse, rytme -
- og en sund livsstil. Er du parat til det?
- Kan du i det mindste svømme? - Ja, ret godt, faktisk.
Jeg ved ikke...
- Så du ved ingenting? - Ingenting.
Godt, velkommen på holdet.
Tag badebukser, hue, næseklemme og briller på, så ses vi om fem minutter.
- Sikke en varm velkomst. - Af sted!
"Alt er jo godt og vel? Jeg græder uden grund."
"Men bitrest er den plage ikke at vide."
"Intet had, ingen kærlighed."
En gang til.
"Hvor venlig regnen lyder mod gader og tag."
"Som regnens vise lyder for hjertet, når det græder,"
Hold op! Nu er det nok!
Du går mig på nerverne! I går mig på nerverne, alle sammen!
Jeg kører ikke 40 minutter for det her!
Jeg vil træne!
Se jer lige! Hvad fanden sker der?
Jeg vil have disciplin! Jeg har fået nok!
Så tager vi det en gang til.
Jeg blev testet, som om jeg skulle ud i rummet.
Kolesteroltal og hvad ved jeg. Det tog to dage.
Så skrev de, at mit helbred var i top -
-men at jeg var for gammel til et lån.
Jeg er 38 og er for gammel. Absurd...
Jeg tænker hele tiden på det. Jeg ser mig selv i spejlet.
Jeg har rynker og dårlig kondition.
Jeg er jo kun 38.
Bare fordi jeg ville købe en lejlighed.
Jeg ved ikke, om I er boligejere, men mit råd er, at I fortsætter med at leje.
Så vil I stille jer selv færre metafysiske spørgsmål.
Det er pænt af dig.
- Godmorgen, chef. - Godmorgen.
Du er morgenfrisk. Hvad laver du her?
Spiser en æblekage.
Nicolas, butikken åbner klokken ti.
- Ikke halv elleve. - Jo, vi åbner halv elleve.
- Nej, det gør vi ikke! - Det står jo på døren!
Møder klokken ti, klar til kunder halv elleve!
Du kommer halv elleve, drikker kaffe, besvarer mails og tjekker posten.
Så er klokken halv tolv.
Folk kører forbi og tænker: "Måske har de en pool derhenne."
Det koster mig penge, for så køber de ikke mine pools.
- Der er ikke mange om formiddagen. - Nej, men...
Som chef må jeg sige, hvad jeg mener.
Du har vel ikke lidt hash?
- Det er mig. - Din datter har ventet i to timer.
- Undskyld, der var noget... - Lola kommer ned.
- Er alt i orden? - Ja, fint. Hun kommer nu.
- Saks. - Tøv ikke. Sig hele ordet på en gang.
- Filosofi. - Det er godt.
Goddag.
G-g...
Goddag.
Deres søn er ret hæmmet. Han har blokeringer.
Det kræver lidt mere kommunikation med Dem.
De må anspore og stimulere ham.
- Meld ham til et dramakursus... - Undskyld, er De psykolog? Nej?
Jeg betaler Dem ikke for at forklare, hvordan min familie fungerer.
Bare pas Deres arbejde. Det er tilstrækkeligt.
Nummer 76!
- Hvordan går det, mester? - Glimrende.
- Er de spændte? - Tja, det er ikke det rigtige ord.
I får højst fem minutter efter bingoet. Når jeg gør sådan her...
Okay?
Er han ikke lidt overspændt?
Var det en god aften? Var der mange folk?
Ja.
Jeg ville gerne være kommet.
Her. 40 til dig.
- Blev du blændet af det blå lys? - Ja, jeg så ikke ret meget.
Jeg kan sætte det bag dig, som hvis du steg ud af en ufo.
- Blålilla, i så fald. - Okay, blålilla.
Mener I det?
Vi smutter.
Okay, nu er det nok!
- Hvad er der nu? - Vi har bedt Dem om at køre tre gange.
Nu er det nok. Det er på tide, at De kører.
Det her er en parkeringsplads, ingen camping.
- Okay, så kører vi. - Omgående!
Vækkede de dig?
Ja. Jeg tager af sted nu, far.
- Allerede? Uden morgenmad? - Jeg er ikke sulten.
Skulle vi ikke være sammen i dag? Jeg kan køre dig hen til mor senere.
Gør, som du vil, men jeg tænkte...
Du sagde ikke engang, hvordan jeg var i går.
Farvel.
Stræk ud.
Nej, ikke sådan. Du er for anspændt og stiv.
Du er så bange for at se dum ud, at du næsten ser dum ud.
Hør, det er det vigtigste. Musikken i jer skal få alle til at danse.
Stræk ud. Ja, som havfruer!
- Find jeres indre pige. - Jeg har ingen indre pige.
Jo, din bøffel. Der går ikke noget af dig. Tværtimod.
Hun findes ikke.
Vi forlænger og strækker ud, ligesom danserinder.
Prøv at være yndefulde. Der er langt igen, men prøv alligevel.
Vi skal snart have opvisning, så vi skal være på toppen.
Beklager, ingen galla for dig. Du holder ikke standarden.
Jeg ved det godt.
Han sagde, at det ikke var svært at klatre, men jeg ved, at det er svært.
Jeg sagde til ham, at jeg ikke er nogen bjergbestiger.
Jeg gør det for fornøjelsens skyld, eller mest for selskabets.
Jeg gør det for min tantes skyld, for han er min stedfar.
Han sagde, at jeg ikke skulle være bekymret, og så insisterede han.
Jeg gik ikke med ham op, men stoppede nedenfor.
- Og hvad så? Var det alt? - Det var helt uinteressant.
Fordi Thierry sagde det? Vi sagde jo, at vi ikke skulle kritisere.
- Reglen var ingen kritik. - Ellers tør man ikke at udtrykke sig.
- Undskyld, men han taler så underligt. - Ja, han har ret.
Nej tak. Jeg tager antidepressive midler.
Jeg lider af depression.
Alvorlig depression.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde...
Jeg har ikke arbejdet i to år.
Hav en god aften, drenge!
Farvel, Simon.
Fandens!
Fandens også!
- Claire, har vi en cognac til Thibault? - Ja, dernede.
Folk træder på en i det her land. Jeg arbejder med dem hver dag.
Jeg ved, hvad jeg taler om. De har ingen respekt.
- Du er så stille, Bertrand. Alt i orden? - Ja, jeg har det fint.
- Bedre? - Nej, det er fint.
Claire siger, at du går til idræt. Det er jo glimrende.
Hvilken idræt?
Jeg er begyndt på et kunstsvømningshold.
Hvad er det nu igen? Er det ligesom i de der film fra 50'erne?
Koreografier i vand og den slags? Er det ikke for...?
- Damer? Jo. - Undskyld...
- Men det er også for herrer. - Javel?
Ja, der er jo også kvinder, der spiller fodbold.
Som sagt, du kan komme og arbejde i butikken, når du vil.
- Tak, det er pænt af dig. - Jeg kan tillade mig det.
- Hvornår gik I sidst i seng med hinanden? - Ikke siden Bertrand... Ja...
- Hvor længe er det siden? To år? - Ja, næsten.
Det er jo meget længe.
Et halvt år eller et år er vel okay, men ikke to år.
- Sådan er det bare. - Det er ikke ondt ment. Jeg kan lide ham.
- Jeg er bare urolig. - Ja, jeg ved det godt.
Min elskede lillesøster...
Hallo, Bertrand!
Farvel!
- Mind mig om aldrig mere at invitere dem. - Det har jeg gjort i 15 år.
Jeg er frygtelig. Det er unormalt at have den slags tanker.
- Hvad mener du? - Jeg har et frygteligt billede i hovedet.
- En komet? - Hvordan ved du det?
Jeg så det også. Et lys på himlen, som en stjerne. Blåt, rødt og grønt.
Det fløj lige imod os. Jeg var bange for, at det skulle ramme os.
Og så bang! Lige oven på din søsters BMW!
Eksplosion, skrig, flammer... Alle dør!
Frygteligt.
Jeg fryser. Kom, lad os gå i seng.
Tiden er inde, drenge! Det er ikke for at være styg -
- men vær nu søde, ellers får jeg skældud af kommunen.
Klokken 21 betyder ikke 21.30.
Hvis I vil blive lidt længere, må I bede om dispensation.
Ellers må I gå ud...
Hvad laver I?
Tak til alle jer, der er kommet -
- for at se denne ottendedelsfinale i vandpolo.
Men inden da et indledende nummer i vandets tegn, som altid.
Det er første gang, de optræder for et publikum -
- så giv en stor hånd til vores første kunstsvømningshold for herrer!
Ja, De hørte rigtigt! En stor hånd!
- Er det dit hold? - Ja.
Fantastisk.
Giv dem en stor hånd!
Kunstsvømning er en hård sport.
Og nu gør vi plads til bolden og denne ottendedelsfinale i vandpolo!
Juniac mod Chevilly-Larue!
- Min trofaste makker! - Jeg er så stolt af jer.
Godt gået! Det var...
Hvad nu? De opfører sig, som om de har vundet noget.
De morer sig. De virker glade.
Virker, ja. Det er ikke det samme.
Du virker mere deprimeret end mig.
De optrådte i dag. Publikum var helt vilde.
De var så dygtige. Jeg er meget stolt.
Det var bare det, jeg ville sige. Stort kram!
Gutter, jeg går nu, ellers falder jeg i igen. Sådan er det.
Farvel! Og godt klaret!
- Jeg går også. Vil du have et lift? - Ja, gerne.
Jeg har udgivet 17 cd'er. Alle er i princippet selvproducerede.
- Nå, så mange? - Ikke et eneste hit. Ikke ét.
Jeg vil bare synge og udtrykke mig. Jeg behøver ikke at sælge plader.
- Det handler om at være fri. - Præcis.
Se bare på mig. Hvis det ikke er frihed, så...
- Jeg har aldrig bedt dig om noget. - Du skylder mig 3000 euro.
Det er bare penge. Vær nu lidt storsindet. Jeg vil tale om min ven her.
Han er ulykkelig. Han går mellem svømmehallen og hjemmet.
Fyren skal bruge et knald. Jeg ved ikke engang, om han har bollet med nogen.
Jo, det har jeg.
- Jeg har elsket. - Lad mig klare det her, okay?
- Gå i seng med ham i stedet for mig. - Nej, det er ikke det samme.
- Lad være, Marcus. Hun vil ikke. - Nej, det vil hun ikke.
- Du behøver ikke at insistere. - Jo! Er du dum?
Blev du nu sur?
- Drenge, lad os gå! - Glimrende.
Du må betale. Jeg har glemt min pung.
- Det sker ret tit. - Jeg betaler i morgen.
Lad mig sige dig en ting.
Det er ikke så sært, at du ikke får noget sex. Piger hader bangebukse!
Skidt træk. Nu må jeg rette op på din fejltagelse.
Nej, nej, min ven ordner det!
Monsieur Marcus. Undskyld, at jeg forstyrrer, men jeg må tale med Dem.
Undskyld mig. Det er mit firma.
Tag det roligt. Træk i håndtaget til højre, så skifter det farve.
Det kan ikke fortsætte sådan her. Der er ikke blevet gjort noget i fire måneder.
Det er uholdbart. Vi skylder leverandørerne 150.000 euro.
- Vi har ikke noget at betale med. - Det løser sig.
Fortsætter det sådan her, går vi konkurs inden årsskiftet.
Inden året er omme...
- Er du sikker på det? - Ja, helt sikker.
Vil du ringe efter en taxi til hende?
Hej.
Jeg hedder Delphine og er alkoholiker. Jeg har været ædru i fem år nu.
For mig startede det, da jeg var 26.
Jeg laver noget, der hedder synkroniseret kunstsvømning.
På internationalt niveau. Jeg deltog i mange konkurrencer -
- og sammen med min partner vandt jeg mange af dem.
Det var mit livs bedste år.
Det var en fantastisk tid. Helt vildt.
Så kom min partner ud for en alvorlig ulykke.
Så hun stoppede med at svømme. Hun måtte stoppe helt.
Det gjaldt også mig. Vi havde svømmet sammen i hele min karriere -
-så uden hende var det meningsløst.
Jeg burde have støttet hende...
...men jeg klandrede hende for at have ødelagt det hele for os.
I dag klandrer jeg kun mig selv.
Dengang savnede jeg konkurrencerne og svømmehallen utrolig meget.
Jeg savnede også hende rigtig meget.
Og jeg var helt knust...
Jeg kunne ikke længere se...
Jeg forsøgte bare at overleve, indtil jeg fik min første gin og tonic.
Jeg havde aldrig drukket før.
Så kan I regne resten ud. Det gik ned ad bakke.
Jeg ville bare tage livet af mig selv, men det, der reddede mig -
- var, på den ene side, mit kunstsvømningshold for herrer...
Ja, jeg er træner for et ret lovende hold.
Men det, der virkelig trak mig op af skidtet...
Og det lyder nok lidt skørt. Som en sang, man hører i supermarkedet...
Det var kærligheden.
Jeg skammer mig, når jeg hører mig selv sige det, men det passer.
Han reddede mit liv. Sådan er det.
Hej, Serge! Bertrand her skal arbejde for os. Du må give ham nogle råd.
Du skal være et andet sted. Her handler det om at sælge. Rigtig godt valg.
Gutter, pausen er slut!
Her er de eksklusive møbler.
Her er kaffestuen, hvor de ansatte kan drikke kaffe og så videre.
Okay, lad os se.
Dit arbejdstøj.
Vi har en sælger, der hedder Bertrand. Du forstår.
Velkommen. Vi ses senere ved chaiselongerne.
Chaiselongerne?
Sofaerne. Nu er du i en møbelbutik. Du må være lidt kvikkere.
Vi ses!
- Har du tænkt over det? - Ja, men jeg er i tvivl.
- Om hvad? - Sprogvalget.
- Og? - Jeg tror, at jeg vælger spansk.
Spansk? Tror eller er sikker?
- Ja, det tror jeg. - Som du vil, men det giver ikke noget.
- Nå, så det giver ikke noget? - Nej, intet.
Hvorfor vil du læse det?
Fordi det er vores oprindelse, både din og farmors.
Har du sagt det til ham? Har du talt med min mor?
- Hvorfor har du det? - Far, slap nu af.
- Er du dum, eller var det med vilje? - Hold op, for fanden!
Hold op!
Jeg kan lave pandekager i aften, hvis I vil.
Her er alt i orden. Også her.
Se her. Er du med?
- Ja. - Er du sikker?
Pumpen går ikke i gang, og du ser en advarsel. Hvad gør du?
Jeg tager musen.
- Så trykker jeg på. Jeg trykker på... - Klikker på.
- Man kan vel også sige "trykke"? - Ja, det kan man godt.
Det der med "klikker" er interessant.
- Hvor kommer det fra? - Thierry, det er sent.
Den her viser pH-værdien.
Ved midnat går det automatisk i gang. Forhæng, filtrering, pH-og vandniveau.
Okay...
- Hvad skal jeg gøre? - Ingenting. Alt styres af computeren.
Hvad er min opgave så?
At Indsamle svømmepuderne.
Hvor er du?
Du kan ikke bare stikke af! Hører du?
Sikke en tåbelig kat!
- Monsieur Marcus... - Banker man ikke på længere?
Jeg har ikke fået løn endnu. Jeg har ventet i fire måneder.
- Hvad skylder jeg dig? - 5600 euro.
Lad os se. Hvor er mit checkhæfte?
Nicolas, se på det skilt, som vi er så stolte over.
- Jeg vil bare have min check. - Hvad står der på det?
- "Pool Love". - Fordi vi sælger dem med kærlighed.
I en verden, hvor alle kun tænker på sig selv og er bange for andre...
- Jeg vil bare have min check! - Ikke flere minder og glade ansigter...
Jeg skal have ordnet noget. Sig til, når den er klar!
Du skal nok få din check! Omgående!
Du burde arbejde et sted, hvor penge er alt!
Du får din check, når jeg har fundet pennen.
Du får 100 ekstra, så du kan holde kæft!
- Den er alligevel dækningsløs. - Så går jeg til Arbejdsdomstolen!
Så fortæller jeg dem, at du sælger hash i arbejdstiden.
- Hvad er der? - Hvor er varevognen?
- Den er vel der, hvor du satte den. - Jeg har ikke rørt den.
Jeg mener det, Nicolas. Sig, hvis du har gjort noget ved den.
- Hvad har du gjort? - Jeg har ikke rørt den.
Fandens også.
Nej, jeg...
Jeg er fordømt. Hvad har du imod mig?
Hvad fanden har jeg gjort?
Men man skal ikke græde over spildt mælk.
Du anmelder tyveriet til politiet, og jeg ordner forsikringen.
Vi har ikke betalt den i et halvt år. Du sagde, at det var omsonst.
- Hvad sagde jeg? - At det var omsonst at betale den.
Hallo, Lola!
Tillykke med fødselsdagen, skat.
Jeg tog ikke fejl ligesom sidste år. Kan du huske det?
- Skal du ikke åbne den? Åbn den nu. - Nej, jeg gør det senere.
- Hvorfor det? - For helvede da!
Jeg åbner den derhjemme, okay?
Godmorgen.
- Jeg ville bare sige... - Nej, jeg...
- Dig først, undskyld. - Nej, fortsæt. Ingen problemer.
- Er du sikker? - Ja.
Det er ikke let. Det er, som om...
Alt, hvad jeg rører ved, mislykkes.
Jeg ville rigtig gerne være sådan en fyr, som man ser i en reportage.
Typen, der bare knipser med fingrene, og så fungerer det hele.
En forretningsmand som Michael Douglas.
Har I set ham i "Wall Street"?
Det var allerede et dårligt tegn, at jeg måtte skifte klasse.
Det siges, at drømme går i opfyldelse, bare man tror på dem, men det passer ikke.
Jeg er virkelig på den.
Jeg er ved at gå konkurs. Fjerde sted, der går fallit.
Ingen her kan lide mine ting og mine pools.
Ingen er dum nok til at købe en pool i den her afkrog.
- Jo, jeg er. - Det er pænt af dig, Thierry.
Som min ekskone altid sagde: "Det er ikke kun dine pools, der lækker."
I må undskylde mig.
KUNSTSVØMNING FOR HERRER
Det var fandens!
Japan, Tyskland, New Zealand...
- Alle lande? - Ja, det er jo VM.
- Italien, England, Portugal... - Portugal kan vi slå.
- Hvorfor det? - Portugisere er ikke så...
- Hvornår er det? - I april.
Har vi tid nok? Til at træne...
Mener I det? Har I set de hold, der er med?
Det finder sted i Norge. Det bliver dyrt.
- Intet er afgjort. Vi overvejer det bare. - Glem det.
Glem det? Bare sådan?
Hvorfor?
Fordi vi ikke engang kan vinde en skide regionalkonkurrence.
Vågn op! Verdensmesterskab!
Kan du kende forskel på dagdrømme og virkelighed?
Hvis du havde ret, ville du ikke gå rundt og være så nedladende hele tiden -
- og sige til en flok stakler, at de er uduelige.
Du har ingen medlidenhed og entusiasme, eller noget smil. Altså tre ting.
Så vær sød at lade denne flok stakler være i fred.
- Taler du nu for hele gruppen? - Som du har gjort, siden jeg kom.
Nonsens! Han er bare en vildfaren fyr, der spilder sit liv!
Undskyld, jeg glemte, at han er deprimeret.
Deprimeret? Det er bare en undskyldning.
Du er bare utilfreds, fordi du ikke har fået det liv, du drømte om.
Tror du, at du er alene om at være deprimeret? Det har alle været!
Jeg har kendt dem og trænet med dem i over et år.
Ja, jeg jamrer og er utilfreds, men jeg vil ikke lyve for dem.
Jeg ved, at jeg er en stakkel -
- men jeg vil ikke miste den lille værdighed, jeg har tilbage.
Jeg er en idiot, men ingen guldmedalje kan løse mine problemer.
Jeg tror, at vi alle har brug for en medalje.
Ja, han har ret. Håndsoprækning.
Hvem er for?
- Godt, så er det afgjort. - Nu melder vi os.
- Hvad skal jeg skrive? - Frankrigs landshold. FLH.
- FL, vel? Det lyder dumt. - Ja, elendigt!
Frankrigs nationale herrekunstsvømningshold.
FNKHSH?
Nej, FNHKSH.
- Nej, vent nu lidt! Frankrigs landshold. - Ja, skriv det.
- Hvorfor ikke "Delfinmændene"? - Tag dig nu sammen, Thierry.
Skriv "Frankrigs landshold".
- Stort bogstav. - Der var E'et.
Har du været betjent?
- Vi er altså "Frankrigs landshold"! - Ja, det er os.
Hvorfor er du sådan? Hvorfor trækker du dig selv og alle andre ned?
- Hvorfor surmuler du? - Jeg surmuler ikke.
- Hold op med at surmule, og drik et glas! - Der kan du se.
I dag skal vi øve, hvordan I dykker i.
- I synker som kartoffelsække. - Det ved jeg da ikke...
I skal skære gennem luften og vandet, men I gør ingen af delene.
I skal råbe og hoppe. Hoppe og råbe.
Det skal komme fra kroppen. Lad mig forklare.
En ad gangen skal I hoppe i vandet og samtidig råbe ét ord.
- Dykke eller hoppe i? - Dykke, sagde jeg jo.
- Det er latterligt. - Nej, tænk ikke så meget. Spring i nu!
- Latterligt! - Kredit!
- Prozac! - Misstigrirododoflash!
- Han forstod det vist ikke. - Nej, det gjorde han ikke.
Fem, seks, syv, otte... En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte.
Gutter, I er slet ikke synkroniserede.
Det er for slapt. Jeg har aldrig set noget så slapt.
Vi tager det igen.
Godt gået, gutter! Rigtig godt gået!
Træningen er slut. Giv jer selv en hånd, for niveauet er eksemplarisk.
Vi er heroppe, eller endnu højere.
- Kom, så går vi! - Vi er virkelig på toppen.
I er ægte vandkunstnere, og jeg har øje for den slags.
Giv jer selv en ydmyg klapsalve. Det er ikke dårligt.
Til omklædningsrummet, mine mestre!
Kom så!
Mester!
- Hvad leger du? - Robot.
- Det kan du ikke. - Jo.
Det ser latterligt ud!
- Hvad laver han? - Leger robot.
Hvorfor?
Ja, det er rigtig godt.
Snart kan man ikke skelne menneske fra maskine.
Jeg fik robotten til Frankrig. Det var i 82...
Delphine, kom lige her!
Kom!
For fanden, Delphine! Svar mig! Er du klar over, hvad du gør?
Okay, rør mig ikke!
Ring ikke til mig. Lad mig være i fred.
Jeg har aldrig elsket dig. Det er to år siden, vi var sammen!
For fanden, jeg har kone og børn! Hvordan kan jeg få dig til at fatte det?
Din lede kælling. Du ødelægger mit liv!
- Hold op! - Skrid!
Jeg har fået et polititilhold, okay?
- Det er fuld af svamp. - Seriøst? Der er jo klor i det.
Men hvis du trækker mere luft ind...
Vi begynder...
...i vandet, og så gennemgår vi...
...koreografien.
Kom så.
Hop i vandet, sagde jeg!
Kom nu!
Kom nu.
Du er virkelig en idiot.
Vent, så skal jeg...
- Bad jeg dig om noget? - Jeg ville bare hjælpe.
Klø dig i røven med den. Gå tilbage.
Hvad tror I? At I kan vinde sådan her?
- Vi vil bare deltage. - Undskyld? Hvabehar?
Vi vil bare deltage, sagde jeg.
- Er du vanvittig? - Hvad mener du?
Ikke noget.
- På med træningstøjet, og løb! - Jeg har ikke mit med.
Pyt med det.
Af sted, kom så!
Stop ikke! Se ligeud!
Løb nu, din gris! Op med dig!
Op med dig! Hold kæft, jeg forstår det alligevel ikke!
Forklar, hvordan åndedrætssystemet fungerer.
Åndedrætssystemet... fungerer...
Jeg ved det ikke.
Det fungerer...
- Av! - Sæt dig!
F!
C! Kom så, en gang til!
Det er ikke det srilankanske alfabet!
16, 17!
Kom nu, paphoveder! I ville jo bare deltage!
Lad mig vise jer, hvordan man deltager! Vi er her for at vinde!
Luften går ind gennem munden.
Så går de små partikler ned i den venstre eller højre lunge.
- Luften går ned... - Du ved intet! Sæt dig!
I må lære det. Teorien er meget vigtig.
I skal hverken stoppe eller gå!
Lær, hvad "anstrengelse" betyder.
Delphine?
Jeg var forbi banken, men de sagde, at du var sygemeldt.
Der er kommet et brev til dig i svømmehallen. Det er her.
Jeg ville også fortælle, at din veninde træner os nu.
Hun synes, at vi er usle, men hun tror ikke, at de andre er bedre.
Vi har virkelig gjort fremskridt. Du skulle se os.
Selv om hun ikke læser nogen bøger for os. Hun er ond.
Marcus siger, at hun er en heks.
Men det er vist, fordi hun er lidt genert.
Jeg ved ikke, om du er der, men jeg håber, at alt er vel.
Hun bliver glad for at se dig. Kun din søster besøger hende til alle højtider.
- Hende den runde, søde kvinde? - Ja, min halvsøster.
- Hun er frisk, hvad? - Det ved jeg ikke...
Denne vej. Hun sidder der under træet.
Jeg vil bare sige, at du ikke skal forvente dig... Ja, du ved.
- Hun er stadig et menneske. - Ja, hun er min mor. Jeg ved det godt.
- Så går jeg igen. - Tak.
Hej, mor.
Min søn, du kommer for at se mig. Hvor er jeg glad!
Det er jeg også.
- Undskyld, at jeg ikke er kommet før. - Du har jo dit liv. Det er helt normalt.
Hvordan går det med Diane og den lille?
Helt fint. De hilser.
Det er dejligt vejr. Er det ikke for varmt med jakke?
Nej, det blæser altid lidt under træerne. Det er skønt.
Men du ser altid frygtelig ud. Hvor grim kan man være?
Din far var heller ikke pæn, men du er virkelig gyselig.
Du er yderst modbydelig. Du er bare en skide egoist.
Se dig lige, dit ækle kryb. Det der modbydelige lort i ansigtet.
- Det er godt, mor... - Er det alt, hvad du har at sige?
Jeg burde have skåret mig i maven og sluppet for at se dit grimme fjæs.
Ja, gå med dig!
Du er grim! Du er forskrækkelig!
Hør her, tyksakker. Der er noget, I skal tænke over.
- Hvilken musik vil I have? - Noget dynamisk og medrivende.
- Nå? Hvorfor ikke noget tungt og svært? - Nej, for så vil publikum...
- Hold mund, ti stille. - Kom nu!
- Salsa? - Nej, ikke salsa!
"Coeur de rocker"?
Opera. Det ville være overraskende.
- Rap. - Nej, det skal sige noget om os.
- Ja, noget, der passer til vores alder. - Ellers går det ikke.
- Vi skal bruge noget, der passer til os. - "La fille au bas nylon"?
Du kan lide Julien Clerc, hvad? Glem det.
- Like a candle in the wind... - Den har ingen rytme.
- Jeg så et hold, der brugte den. - Du er for dum.
Som et lys i vinden...
- Smukke armbevægelser... - Det er godt. Led Zeppelin eller U2.
- Radiohead? - Hvad?
- Radiohead. - Barclay James Harvest!
- Simon! - Ja, et øjeblik.
- Vi ses, Jean-Luc. - Farvel.
Jo, Serge kan ikke tage aftenvagten på torsdag.
- Du må tage den for ham. - Men jeg skal til træning.
Og hvad så?
Fødderne i midten!
Padl, og tænk på vejrtrækningen.
Stræk benene!
Fødderne i midten!
Hvad laver du, Avanish?
Gør som de andre. Fødderne i midten!
Padl!
Det er noget lort. Ubrugeligt.
- Hvem er søjle? - Hvad er det?
Hvad det er? Det må være din spøg.
I stiller op til VM og ved ikke, hvad en søjle er?
Søjlen er den, der holder vejret! Hvem kan holde vejret?
- Mig! - Mig!
47 sekunder er usselt. Småpiger kan holde vejret i to minutter!
Og jer? Ingen søjle, ingen løfter, ingen opvisning, intet mesterskab.
Fra nu af holder I vejret!
47 sekunder. Det var 47 sekunder.
Ja, 47 er ubrugeligt! Hvad sagde du?
Nej, jeg lyver ikke. 47 og 110 hundrededele.
Jeg hældte det første glas ud i vasken, og så drak jeg det andet.
Bare sådan, helt frygtløst.
De små detaljer er afgørende. Ens overalls og sorte badebukser.
Vi er et hold og skal se godt ud. Vores fremtoning er meget vigtig, Laurent.
Jeg vil skide på den slags. Folk tillægger det alt for stor betydning.
Jeg er enig, men hvad skal man gøre? Man kan ikke ignorere det.
Godt klaret, Titi!
Hvis jeg kunne skide på systemet, ville jeg gøre det.
Jeg klarede tre længder. Tre!
Jeg havde ingen luft tilbage på den anden og var på vej op -
- men jeg fortsatte alligevel. Ved I, hvad jeg gjorde?
Jeg tænkte på min stedfar. Han var mærkelig.
Af og til kom han ind om natten og tog nakkegreb på mig -
- og sved mine øjenbryn med sine cigarillos.
Kun når mor arbejdede om natten.
Da jeg hørte ham på trappen, gemte jeg mig i vaskekurven -
-holdt vejret og tiede stille.
På den tredje længde tænkte jeg på vasketøjskurven, og så klarede jeg det.
Jeg klarede det.
Det sidder i hovedet.
Jeg har en prop i øret.
Det er vigtigt at have stil, ikke?
Okay. Hvad koster det at have stil?
Alt inklusive? 289 euro.
- For det hele? - Pr. Person. Badebukser, badekåbe...
- De har jo ikke engang råd til huslejen. - Derfor har jeg en plan B.
- Ræveplanen. Skal jeg sige det? - Nej tak.
Hør nu her. Jeg skal...
Tager du gas på mig?
Laurent, jeg lavede bare sjov!
Det er maki. Jeg sagde sushi. Jeg hader maki.
Det er okay. Giv mig dem.
Hvad er der?
Ingenting.
Hvad siger du? Du kan forestille dig bassen og trommerne.
Det er alle tiders. Rigtig godt.
Hvad koster det?
259 euro.
- For dyrt. - Det går ikke.
Så må vi jo have forskelligt tøj på.
Det vidste jeg, at I ville sige. Derfor har jeg en plan B. Ræveplanen.
- Hvorfor hedder den det? - Fordi den er listig.
Ja, det er den jo.
Vil I høre?
Jeg har studeret grundplanen over hele varehuset.
Vi lægger varerne i kundevognen som almindelige kunder.
Så tager vi en bidetang og klipper kæden til nødudgangen.
Døren går ud til parkeringspladsen.
Der venter der en i bilen, og så kører vi derfra i en fart.
Vi er vant til tyverier, men badebukser?
- Hvor gamle er I egentlig? - 53.
- 41 og et halvt. - Vi er ikke stolte.
- Vil I betale eller tale med politiet? - Bare rolig. Selvfølgelig betaler vi.
- Thierry, har du checkhæftet med? - Ja, måske.
- Betal. - Absolut ikke.
- Ring til politiet. - Nej!
- Hvad bliver det? - 1258 euro.
- Kør nu. - Kør!
Kør forsigtigt. Vi har betalt. Slap af.
Jeg mener det. I må betale tilbage med det samme.
- Hold op med at håne mig hele tiden. - Det gør jeg ikke, Thierry.
Ikke dig. Ham! Når jeg fortæller om mine kærlighedsaffærer, spotter han mig.
Man skal ikke udtale sig om folks liv, når man ikke ved noget.
Jeg er et isbjerg. I ser kun toppen, men den del, der er under vandet...
Ja, den under overfladen.
Den har i hvert fald elsket med et stort antal kvinder. Masser.
- Hvor mange er "et stort antal"? - Pas dig selv!
Nu kender vi jo hinanden. Hvor mange? En?
To?
Tre?
Ja, nu ved I det.
Nu kan I ikke håne mig længere.
Hvorom alting er, har vi i hvert fald stil.
Bare rolig. Det, som Marcus ødelægger, fikser han igen.
- Jeg går hen og taler med din kone. - Det er en skidt idé.
- Hun ser vred ud. - En karakterfuld kvinde. Vædder, ikke?
Min søster er også vædder.
Nej, men det er ikke...
Vi ses i morgen, Bertrand! Hej, Claire.
- Hvordan går det? - Fint.
- Hvordan gik det med mor? - Skidt, men sådan er det jo altid.
- Tak for alt det, du har gjort. - Det er jo mit arbejde.
Du er god til det.
Sådan har det ikke altid været. Før ville jeg være racerkører.
Men jeg er ikke så konkurrencemindet. Jeg er lige så stresset som en nyfødt.
- Hvem skal have angstdæmpende? - Madame Chamblain.
- Hun har allerede taget det. - Er du sikker?
Det får mig...
Jeg skulle arbejde i et halvt år. Jeg troede kun, at jeg ville klare tre dage.
- Hvorfor det? - Stanken.
Rædsomt at sige det, men sådan er det.
Oldinge stinker noget så forfærdeligt.
Når man kommer, har de lige været i bad, men så om morgenen -
-er det den rene zoo. Frygteligt.
Godmorgen!
Jeg har min teknik. Jeg kan ordne et helt værelse -
- lagener, håndvask og toilettet, mens jeg holder vejret.
- Et helt værelse? Uden at trække vejret? - Ja.
- Hvor længe? - Tre minutter og 52 sekunder.
- Er det ikke godt? - Jo, ret godt.
Udmærket.
Det er rigtig godt.
Jeg har et forslag. Jeg er lidt bange for at spille det.
I må bare sige, hvad I synes. I behøver ikke at kunne lide det.
Det er ikke færdigmikset og arrangeret. Det er et udkast.
I må anstrenge jer lidt for at forestille jer resultatet.
Så vil jeg...
Nu er jeg lidt nervøs...
- Hvordan går det? - Spørger du mig?
- Ja, hvorfor det? - Jeg troede ikke, at du var interesseret.
- Jeg ville sige tak for gaven. - Det var så lidt, skat.
- Så det var ikke forkert? - Nej, det var rigtigt. Ud over farven.
Men så var det jo ikke det, du ville have. Hvad ville du have for en farve?
Blå er fint, men rød er også rigtig fint.
Det lyder slemt. Blåt er jo blåt, ikke rødt.
Så står man her med en klud i hånden...
Skal du ikke af sted?
Jeg tænkte, at jeg ville overraske dem.
Jeg troede, at de ville klappe, men det gjorde de ikke.
De sagde intet. De sataner...
Jeg ved ikke, hvad du har gjort, for jeg var der jo ikke...
...men de havde måske deres grunde til det.
Jeg har talent, stort talent.
Det er der mange, der har sagt. På musikkonservatoriet troede de på mig.
Jeg havde noget særligt.
- Senere begik jeg nogle fejl, men... - Det var ikke det, jeg sagde, far.
- De havde måske deres grunde. - Eller måske tog de fejl.
Skulle så mange tage fejl?
- Det er ikke antallet, der tæller. - Undskyld, at jeg siger det...
Jeg ved ikke, men...
Du er ikke David Bowie, far.
Det har du aldrig været, og det bliver du heller aldrig.
Du forstår ikke, at du aldrig har fået succes.
Du har aldrig fået det og får det heller aldrig. Forstår du det?
Det er muligt, men jeg følger min drøm.
Det er vigtigt at gøre det.
Er det virkelig din drøm?
Dine koncerter? Din campingvogn?
Autografer, du skriver til folk, der ikke engang kender dig?
- Dansede du ikke på mine skuldre? - Jo, men hvorfor spørger du om det?
Bare fordi. Fordi det var godt.
Men det var jo, da jeg var lille. Det var dengang.
Det går jo faktisk fremad, ikke?
Jo, det går fremad.
- Kan du lide dramakurset? - Ja, rigtig meget.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte! En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte!
Kom nu! Bare fortsæt!
Kom nu, drenge!
- Jeg hader hende. - Jeg afskyr hende.
Kom så! Bliv ved!
Vi ordner det, makker.
- Alt i orden? - Nej.
Jeg har lyst til at dræbe hende.
Det går for hurtigt! Alt for hurtigt!
- Luk kæften! - Det er for svært.
Når I holder op med at være så elendige, kan du åbne den igen!
Jeg skammer mig! Se jer lige!
Jeg er træt af at træne tabere som jer! I er uduelige!
Hvad laver jeg her?
Laurent, hop i igen!
I er bare nogle uduelige tabere. Jeg kommer ikke tilbage.
Jeg har slidt i ugevis for en flok tabere!
Sådan!
- Er du vanvittig? - For fanden da...
Tror I, at jeg gør det for min skyld? Jeg gør det for jer.
Undskyld, det var bare et indfald.
- Vi har ikke ret meget tid. - Det ved vi godt.
Gå hen på jeres pladser. Jeg skal nok ordne det her.
- Alt i orden? - Ja, det går fint.
- Undskyld igen. Det var ikke med vilje. - Det er glemt.
Det var nødt til at komme ud.
Nu må I hvile jer.
Nu må kørestolspigen dæmpe sig.
To timer, flæskebunker! To timer i saunaen, skide idioter!
- Fandens, heksen har låst os inde. - Amanda!
Amanda!
- Det var ikke med vilje! - Rend mig!
Vi burde sætte en fælde. Vi graver et hul og lader hende falde ned i det.
Ja, han har ret. Hvem er med?
- Vil du have? - Nej tak.
De er rigtig gode.
- Går det godt? - Fantastisk.
I dag i svømmehallen ville Marcus skrue Amandas hjul løs.
Det ender vist galt. Det vil ikke lykkes for os.
Få nu fart på, deromme bagved!
Løb, løb, løb!
Løb nu!
Få nu fingeren ud, for fanden!
Syv minutter til!
- Hvad laver du? - Vent lidt. Han kan ikke mere.
Hvad er der nu? Tror I, at I kommer til VM på den måde?
Jeg giver op. Nu er det nok. Hvad skal jeg gøre med dem?
- Du kan ikke snakke med dem. - Snakke? Om hvad?
Bare snakke.
"Det eneste, der skal til, er ensomhed."
"Stor indre ensomhed. Føler du intet fællesskab med menneskene -
- så prøv at være i nærheden af ting, der ikke forlader dig."
"Nætterne eksisterer stadig. Vindene suser i træerne og over landet."
"Og børnene er lige så sorgfulde og lykkelige, som du var som barn."
"Og når du tænker på din barndom -"
-lever du atter blandt de ensomme børn -
"- og de voksne er intet, og deres værdighed er værdiløs."
Sådan.
Advarsel, gutter. Det er et lortepublikum.
- Hvad med mine ting? - Hent dem i morgen.
- Hvor skal vi hen? - Hæng på, sagde jeg.
Jeg har hængt på i 25 år, din skiderik.
Her er det.
Tak, min søn. Det er rigtig fint.
Mange tak. Kom her.
Kom så!
Din grimme satan! Jeg hader dit usle hjem!
Du lugter af lort! Der er så grimt her! Frygteligt!
Nå, der er du. Jeg har ledt overalt efter dig.
Den er ikke dum. Den er bekvem.
Men man skal være meget smagløs for at købe den.
Det forklarer dine salgstal.
De sælger ikke ligefrem sig selv. Det er problemet.
Har du overvejet at få nogle møbler, der ikke er så grimme?
Noget, man kan holde ud at se på. Så langt kan jeg strække mig.
- Det er godt, at du giver mig råd. - Du giver jo mig så mange.
Du har brug for det. Som nu. Burde du ikke stille dig op?
Jo, det tænkte jeg også, men...
Der er jo ingen kunder. Derfor blev jeg siddende.
Men det er nok sværere ikke at se nogen end at se mig her i sofaen.
Du er en rigtig dovendidrik.
Din kone forsørger dig, mens du fjoller rundt i svømmehallen.
Og så vil du være bøssernes verdensmester. Du er latterlig.
Du skal vide, at jeg aldrig har kunnet udstå dit grimme fjæs. Aldrig.
- Før var du ikke så selvoptaget. - Nej, vi kan ikke lide hinanden.
Men det er ikke vores skyld. Vi skulle aldrig have valgt hinanden.
Vi mødtes ved et tilfælde. Jeg kan ikke bebrejde dig det.
Derfor kan jeg aldrig fornærme dig, som du lige har fornærmet mig.
Men du er stadig en rigtig skiderik. Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke har sagt det.
En rigtig skiderik, der er gift med en anden skiderik.
- For fanden, det føles godt at sige det! - Det gør det.
Vent, jeg er ikke færdig endnu. Dine unger ville jeg smide i havnen.
- Skal vi gå udenfor? - Ja.
Og du siger ingenting! Du står bare der og er ligeglad.
Hvornår vil du nogensinde fatte, at din mand er en skiderik?
Vågn op, Claire!
Så du kaldte ham en skiderik? Forstår du, at det er min familie?
- Ja, men de er nogle skiderikker. - Jeg er flov over dig.
Fordi jeg endelig siger, hvad jeg mener og kan trække vejret igen?
Fordi folk griner af, at jeg svømmer i svømmehallen?
- Hold nu op. Du svømmer ikke, du flyder. - Morsomt."Du svømmer ikke, du flyder."
- Desuden fik du bank. - Nej, i starten havde jeg overtaget!
Jamen så...
Den har allerede fået skud. Hvis vi får frost, er løbet kørt.
Ja.
Nå...
Jeg kører nu.
Skal du ikke ønske mig held og lykke? Sig noget, Claire.
Vil du hellere tale med hende, der tilkaldte politiet til festen?
- Hvad? Fornærmede han mig? - Nej.
Eller stævnede os for, at grenene på æbletræet voksede ind over hækken?
Nu kommer han. Jeg må løbe.
Hej, Lola!
- Hej, Lola! - Overraskelse!
Kan I se de to toppe? I guiden står der:
"De symboliserer frugtbarhedsgudindens bryster. Nordmænd elsker at spise."
"De kan lide pølser med brød, som man køber i aviskiosken."
"Hvis man køber det, bør man også købe et blad."
Vi begynder med det grundlæggende.
Når man hilser, siger man "hej".
"Hvordan går det?" hedder "Hvordan går det?"
"Det er godt at være i jeres land."
Drop nu dit norskkursus. Vi er ikke i skole.
- Hvad har det med sagen at gøre? - Du skal ikke ødelægge det for os andre!
- Ja, ti nu stille. - Fortsæt.
Hvis I synes, det er så besværligt, så...
Folk er ligeglade! Ikke så underligt, at din kone forlod dig!
Drop det pis!
Det sagde jeg ikke. Jeg sagde det, men jeg mente det ikke.
- Skal du ikke sove, Thierry? - Jeg kan ikke. Jeg er for opstemt.
- Vær lidt stille, hvis du er vågen. - Jeg kan heller ikke sove.
- Vil nogen have en øl? - Ja, mig.
Nej! Sov nu! Jeg vil ikke høre et ord til!
- Konkurrencen er i morgen! - Netop derfor...
Jeg går op.
"Jeg går op", sagde hun.
Synes du, det var sjovt?
- Hold op med det der. - Undskyld.
- Jeg er ved at få et anfald. - Hvad for et anfald?
Er det naturlægemidler? Drop det lort!
- Er du fuldstændig vanvittig? - En dag vil du takke mig.
Du forstår ikke, hvad du har gjort.
Kom nu, vi har travlt!
Hold op med at lægge en masse i hele tiden.
- Hvordan går det? - Hvordan går det med dig?
- Jeg spurgte dig først. - Jeg har det fint.
- Du kan bare sige sandheden. - Ja, det ved jeg godt.
Er han taget af sted? Så han tog af sted, efter alt det der er sket?
Det er ikke bare selvisk, men uansvarligt.
Ved du, hvad folk siger om ham?
Jeg siger ikke noget, for jeg vil beskytte dig -
- men det er ikke så mandigt. Jeg ved ikke, hvordan jeg ville reagere.
Det er helt normalt. Find lidt chokolade, unger!
Hvad mener du?
Du er dygtig til at holde fester, bage tærter og vælge servietter -
- men du forstår ikke, at din mand ikke spiller tennis.
Hvis du vil vide sandheden, så morer din mand sig ikke med en ketcher -
- men med håndjern, læderrem og lårsmæk med ridepisk.
Men først og fremmest kan han lide at blive pisset på.
Jeg siger ikke noget for at beskytte dig. Du ved heller ikke, hvad folk siger.
Du ville aldrig kunne holde det ud, men jeg er ligeglad.
Det er måske umandigt, men han er stadig min mand.
Han har ikke behov for at få mig til at tro, at han er en anden.
Jeg er stolt af ham, uanset hvad han gør.
Vi er begge to stolte.
Ikke hele tiden, men ofte, og dermed mener jeg aldrig "aldrig".
Så accepter, at dit lille designerhjem omdannes til et sadomasochistisk fort -
-eller hold op med at sladre.
Det handler om at vide, hvordan man skal reagere.
- Nu går vi, unger! - Hvor skal vi hen, mor?
Mine damer og herrer, mesterskabet indledes med det tyrkiske holds program.
Giv dem en hånd. Tyrkiet!
- Hvad er der? Er der noget galt? - Nej, alt i orden.
- Hvad er der? - Det er ikke godt. Jeg er stresset.
Jeg kan ikke tåle at blive bedømt. Frygten gør mig skør.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Du smed mine piller ud!
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg troede bare, at...
- Han er for dum. - Er det nu min skyld?
- Er det bedre nu? - Nja...
- Hvad er der? Er det for orange? - Nej.
- Ser det naturligt ud? - Ja.
Jeg har brugt selvbruner.
Det er jo VM, og jeg ville se lidt præsentabel ud.
Vi skal s-s-s-se på nettet.
Hold nu op, for fanden, farmor!
U-u-uanset ville jeg ønske dig...
Tak, min søn.
Kram.
Jeg forstår godt dit ubehag. Du er bange for modstanden og presset.
Men hold nu op med at kaste op. Det er ikke konstruktivt.
- Hvad er der? - Han har det skidt og vil ikke åbne.
Luk døren op øjeblikkeligt! Hører du mig?
Vi har brug for dig. Du er vores søjle. Luk op!
- John! - Jeg har det virkelig ikke godt.
- Nå, på den måde? - Uden ham er løbet kørt.
Thierry...
En hånd til Italien!
Nej, men se deres kroppe!
Du skal bare se deres point.
Nu er det tyske hold på vej. Tyskland!
- Ryster du? - Ja, jeg ryster.
- Ryster du aldrig? - Nej, men jeg er stadig bange.
- Jeg er ked af det. - Det er jeg også.
Vågn nu op! Vi er her ikke for at gemme os, din skiderik!
Thierry, hold op! Fald ned!
- Han er syg i hovedet! - Fald ned, for fanden!
Hold op, begge to!
Ingen problemer!
- Hvis udførelsen er skidt, er løbet kørt. - Fald nu ned.
- Juryen og Norge er ikke til franskmænd. - Hvis du er stresset, bliver de det også.
De skal være gode. Du har ikke coachet dem nok.
Her. Hvordan har vores søjle det?
Gutter! Nå...
Sig det.
Vi ved godt, at I er bange, og det er vi også, men vi er her for jer. Okay?
Og vi elsker jer.
Jeg vil også sige noget.
Kære venner, I skal vide -
- at det, vi skal gøre her i aften, ikke bare er stort.
I aften er vi ikke bare ti i bassinet, men 69 millioner. Hele Frankrig!
Frankrig, som vi elsker. Voltaires Frankrig.
Lige fra Korsika til Puy de Dôme, via Charente-Maritime.
Forestil jer, at vores børnebørn en dag vil se os og sige:
"Farfar, gjorde du virkelig det?" Og så vil vi svare...
Hold nu kæft!
Kæft, Marcus! Så er det nu!
Næste hold: Norge!
31 point til Norge!
Kom så, drenge! Stil jer i formation. Det er vores tur!
- Er det, hvad far laver? - Det er det værste lort.
Hvad laver I her? Der er ingen ude i butikken.
Det er Jean-Luc. Han skal i ilden nu.
Norge tager førstepladsen.
Jeg fik ikke ordnet lyden, men derimod lyset.
Og nu, mine damer og herrer: Tag godt imod Frankrig!
Stop.
- Hvad? - Stop her.
- Der står ingenting. - Heller ikke her.
Helt normalt. Det kommer vel i morgen.
De skal jo lige høre nyheden først.
De skriver sikkert noget i morgen.
Ja, helt klart.
Farvel.
Far!
En guldmedalje!
Smut så, unger. Hvor som helst hen.
Ned til motorvejen, eller find en parkeringsplads, og ryg noget crack.
- Gå nu! - Okay, vi går.
For et øjeblik drømte de, at de var nationens helte.
De vil aldrig få den anerkendelse, de ønsker -
- og deres historie vil sandsynligvis ikke efterlade spor, med én undtagelse.
Fra nu af er der noget, som ingen kan betvivle:
Hvis man virkelig vil, så kan man få noget rundt til at passe ind i noget firkantet.
Og omvendt.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com